Евтим Евтимов
Вик

chitanka.info

Еленов вик премина през гората,

възседнал коня на ранено ехо.

Неутешен от болка непозната,

дали не търсеше сега утеха?

Зад стръмните стени на гъсти клони

еленът скри се в тъмнина незнайна.

Дали сълзата му не се отрони

като разкрита, съкровена тайна?

Невидимото ли зовеше горе —

единствено от влюбени видяно,

неповторимото — да се повтори,

повикано от живата му рана?

Залутан из вселената позната,

готов през тъмното небе да тръгне,

еленов вик премина през гората,

като че ли от мойта гръд изтръгнат.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.